- Er den tændt? - Ja, det er den.
Jeg kan bryde gennem mure, men jeg kan ikke...
- Jeg kan ikke få den her på. - Det er okay.
Nå, hr. Utrolig...
HR. UTROLIG
...har De en hemmelig identitet? - Det har alle superhelte.
Alle, jeg kender, har en.
Hvem kan holde til det pres at være super hele tiden?
Jeg har en hemmelig identitet.
ELASTIPIGEN
Kan du se mig i dette outfit i supermarkedet?
Hvem ville købe ind som Elastipigen?
Superkvinder? De prøver altid at afsløre deres hemmelige identitet.
FROZONE
De tror vist, det styrker parforholdet.
Skat, jeg vil ikke vide noget om dit engleblide alter ego.
Jeg mener, fortæl mig du er en super, mega, ultra, lynhurtig babe,
det er okay med mig. Det er cool.
Uanset hvor tit man redder verden,
kommer den evig og altid, på en eller anden måde, i fare igen.
Nogle gange måtte den godt blive ved med at være reddet, bare et stykke tid.
Jeg har det som stuepigen: "Jeg har lige gjort rent."
"Kan vi holde det pænt i bare ti minutter?"
- Den følelse kender jeg godt. - "Bare ti?"
De må ikke gå endnu, vi er ikke færdige.
Somme tider kunne jeg godt tænke mig et almindeligt liv.
Du ved, slappe lidt af og stifte familie.
Slå mig til ro, er du tosset? Jeg er på toppen af min karriere.
Jeg er helt oppe med de allerstørste.
Skal vi lade mændene om at redde verden? Det synes jeg altså ikke.
Det synes jeg altså ikke.
DE UTROLIGE
Vi har en vigtig meddelelse.
Politiet forfølger en bande bevæbnede mænd, som flygter
nord ad San Pablo Avenue.
Det kan jeg lige nå.
Hr. Utrolig.
- Hvad er problemet, frue? - Min kat Knirke vil ikke komme ned.
De må hellere holde afstand, det kan blive farligt.
Nej, nej, han er ganske tam.
Giv nu slip på det træ.
Tak for det, hr. Utrolig! Du har gjort det igen.
- Du er den bedste. - Jeg er her for at hjælpe.
Kalder alle vogne. Vi har et turbus-røveri...
Turbus-røveri. Jeg kan stadig lige nå det.
De herrer, frue, Knirke.
- Sejt. Vi er klar til at lette. - Hvad i ...?
- Og hvad skal du forestille? - Utroligdreng.
Hvad? Nej.
Du er ham knægten fra fanklubben.
Buller. Brumle. Bud. Buddy.
Mit navn er Utroligdreng.
Jeg har stillet op til fotos,
- skrevet autograf på hver lap papir... - Du behøver ikke træne mig.
Jeg kender alle dine bevægelser, kampteknik og yndlingsudtryk.
Jeg er din allerstørste fan.
Vent.
Man kan fortælle meget om en kvinde ud fra indholdet af hendes taske,
men måske var det ikke det, du havde tænkt dig.
Altså...
Elastipigen.
Hr. Utrolig.
Nej, det er okay, jeg har ham.
Klart! Jeg har lige slået ham ud for dig.
- Han stod og kiggede på mig. - Det udnyttede jeg til at gøre mit job.
- Mit job. - Et tak kunne også gøre det.
Tak, men jeg har ikke brug for hjælp.
- Hvad blev der af "damerne først"? - Hvad blev der af "ligeberettigelse"?
Damen fik mig først.
- Vi kunne også deles om æren. - Jeg arbejder alene.
Det ville klæde dig at være lidt mere
fleksibel.
Har du nogen planer for i aften?
Jeg har allerede en aftale.
Og du går ingen steder.
De plejer at hente affald her om en time.
- Hej, Utrolig. - Hej, Frozone.
- Skulle du ikke se at gøre dig klar? - Jeg skal nok nå det.
Han springer!
Du brækkede alle mine knogler.
Med lidt krisehjælp ender du nok med at tilgive mig.
Vent nu lige.
Bomb Voyage.
Hr. Utrolig ...!
Og Utroligdreng.
"Utroligdreng"?
Vil du vide, hvordan jeg kan bevæge mig så hurtigt? Jeg har raketstøvler.
- Gå hjem, Buddy. Nu. - Hvad?
Lille tåbe ...!
Kom lige engang. Du siger altid man skal være tro mod sig selv,
men du siger ikke, hvilken del af sig selv det gælder.
Jeg har omsider fundet ud af, hvem jeg er. Din makker - Utroligdreng.
Og nu er du helt officielt gået lidt for vidt.
Det er, fordi jeg ikke har superevner, ikke?
Ikke alle superhelte har superevner. Man kan være super uden dem.
Jeg har opfundet de her. Jeg kan flyve! Kan du flyve?
Flyv hjem, Buddy. Jeg arbejder alene.
Og dit outfit er totalt til grin.
Kan du ikke give mig en chance? Jeg henter politiet.
- Buddy, stop. - Det tager kun to sekunder.
Nej, stop. Der er en bombe.
Giv slip, du ødelægger min flyvning.
- Jeg klarer det, hvis du giver slip. - Gider du godt ...?
- Jeg prøver at hjælpe dig. Stop. - Giv slip på min kappe.
Kør ham her hjem. Og sørg for, hans mor får at vide hvad han har lavet.
Jeg kan hjælpe dig, du begår en fe...
- Har I tilkaldt en ambulance? - Ja, de har hentet ham.
Eksplosionen blev forårsaget af Bomb Voyage, som var ved at tømme boksen.
Vi kan snuppe ham, hvis vi spærrer området af.
- Slap han fra dig? - Ja, desværre.
- Takket være "Umuligdreng". - Utroligdreng.
Du har intet med mig at gøre. Er den så mange?
- Jeg er nødt til at smutte nu. - Hvad så med Bomb Voyage?
Jeg ville selv tage ham, men jeg bliver nødt til at køre.
Men bare rolig. Vi får ham, før eller siden.
- Er natten stadig ung? - Du kommer lidt sent.
- Hvordan ser jeg ud? Godt? - Masken. Du har glemt masken.
Showtime.
Bob Parr, vil du have denne kvinde til din ægtehustru?
Du er sent på den. Da du spurgte, om jeg havde planer i aften,
vidste jeg ikke, du havde glemt det. Jeg troede, du pjattede.
- Det gjorde jeg. - Du strammer den lidt, ikke?
Du er nødt til at være lidt mere fleksibel.
Jeg elsker dig, men hvis det her skal fungere,
så må du være mere end bare hr. Utrolig.
Det håber jeg, at du er klar over, ikke?
...indtil døden jer skiller? - Ja da.
Så erklærer jeg jer for rette ægtefolk at være.
Indtil døden os skiller. Lige meget hvad der sker.
Rolig. Vi er superhelte. Hvad skulle der kunne ske?
HR. UTROLIG SAGSØGT
I en sag helt uden sidestykke, er en superhelt blevet sagsøgt
for at have reddet en mand, der ikke ønskede at blive reddet.
Oliver Sansweet, hvis selvmordsforsøg blev forpurret af hr. Utrolig,
har indbragt sagen mod den berømte superhelt for Højesteret.
Mr. Sansweet bad ikke om at blive reddet. Han ville ikke reddes.
De skader, han blev påført ved hr. Utroligs "heltedåd",
- giver ham daglige smerter. - Du er i live.
Du reddede ikke mit liv. Du ødelagde min død.
Vi har ingen kommentarer.
Fem dage senere kom der endnu et sagsanlæg fra ofrene for togulykken.
Hr. Utroligs tabte retssager har kostet staten millioner.
Og har åbnet sluserne for utallige superhelte-retssager verden over.
Det er på tide, deres hemmelige identitet bliver deres eneste identitet.
På tide de slutter sig til os, eller forsvinder.
Under pres fra befolkningen,
og den økonomiske byrde af en evigt voksende række retssager,
har regeringen i al stilhed indledt Superhelte Genhusningsprogrammet.
Superne bliver givet amnesti for tidligere handlinger,
til gengæld for et løfte om aldrig mere at genoptage heltearbejdet.
Hvor er de nu?
De lever iblandt os. Gennemsnitsborgere, gennemsnitshelte.
Som fredeligt og anonymt fortsætter med at gøre verden til et bedre sted.
Afvist? De afviser mit krav?
Jeg har fuld forsikring.
15 ÅR SENERE
Desværre er vores erstatningsansvar udspecificeret i paragraf 17. 15 ÅR SENERE
Desværre er vores erstatningsansvar udspecificeret i paragraf 17.
- Der står tydeligt... - Det har jeg ikke råd til.
Undskyld mig. Erstatning, Bob Parr.
Jeg ringer for at fejre en historisk begivenhed.
Nu er vi officielt flyttet ind.
Ja, det er fint, skat. Og de sidste tre år tæller ikke fordi ...?
Fordi jeg lige har pakket den sidste flyttekasse ud. Nu er det officielt.
- Hvorfor har vi så meget skrammel? - Jeg har en kunde nu.
Okay. Fortsæt med at redde verden, en police ad gangen.
Jeg skal hente børnene. Vi ses i aften.
Hej, skat. Hvor kom vi til?
Jeg har en begrænset indtægt, og hvis De ikke kan hjælpe mig,
så ved jeg ikke, hvad jeg skal gøre.
Hør godt efter. Jeg ville gerne hjælpe Dem, men jeg kan ikke.
Jeg ville sige, De skulle give en kopi af policen til Norma Wilcox...
Norma Wilcox. W-I-L-C-O-X. På tredje sal. Men jeg kan ikke.
Jeg råder Dem ikke til at udfylde en to-fire-syv-fem blanket
til vores juridiske afdeling på anden sal.
Forvent ikke, nogen vender tilbage for at løse problemet.
Jeg ville hjælpe, men der er intet jeg kan gøre.
- Tak, unge mand. - Det er klart, at De er ked af det.
Lad som om de er ked af det.
Parr. Har du givet erstatning på Walkers police?
Men de havde indbrud i deres hus, hr. Huph.
- Deres police dækker... - Jeg vil ikke vide det.
Fortæl mig, hvordan du holder Insuricare oven vande.
Hvordan det er muligt, når du skriver checks ud til enhver Hans Uheldig,
der ringer ind til dig?
Morgenpausen er forbi.
INSPEKTØR
Det var pænt af Dem at komme herned, fru Parr.
Hvad drejer det sig om? Har Dash gjort noget galt?
Han forstyrrer undervisningen, og han håner mig åbenlyst foran hele klassen.
- Siger han. - Hør, jeg ved, det er dig.
- Han lægger tegnestifter på min stol. - Så De ham gøre det?
Nej... faktisk ikke.
Hvordan kan De så vide, det var ham?
Jeg skjulte et kamera. Og denne gang fik jeg ham.
Se. Så I det?
Så I det ikke?
Han bevæger sig. Lige der.
Vent, vent. Lige der. Lige da jeg sætter mig ned.
Der er ingen tegnestift på min stol før bevægelsen,
og efter bevægelsen er der en. Et sammentræf? Det tror jeg ikke.
- Bernie... - Dig og dit "Bernie".
Den lille rotte er skyldig.
De og Deres søn kan gå nu, fru Parr. Jeg er ked af, jeg ulejligede Dem.
Lader du ham slippe igen? Han er skyldig.
Du kan se det på hans flabede lille fjæs. Skyldig, siger jeg.
Dash, det er tredje gang i år, du er nede på inspektørens kontor.
Vi er nødt til at finde en anden måde. En mere konstruktiv måde.
Det kunne vi måske også, hvis jeg fik lov at gå til sport.
Det ved du godt, hvorfor du ikke kan.
Men jeg lover, jeg ikke løber til. Jeg vinder kun med en lille centimeter.
Dashiell Robert Parr, du er en meget konkurrenceivrig dreng.
Du kan lide at vise dig. Det sidste du har brug for, er den fristelse.
Du siger altid: "Gør dit bedste." Men du mener det slet ikke.
Hvorfor må jeg ikke det, jeg er bedst til?
Lige nu vil verden have vi tilpasser os, så vi må være som alle andre.
Far siger, vi ikke skal skamme os over vores evner.
- At de gør os specielle. - Alle er specielle, Dash.
Det er det samme som at sige, ingen er det.
Rydinger, hvor skal du hen?
- Hej, Tony. - Hej.
- Tony, må jeg bære dine bøger? - Du er sjov.
Tony, må jeg se dig spille fodbold?
Tony, jeg troede, vi skulle svømme.
Han så på mig.
Kom nu, Violet.
Pokkers unger, midt i indkørslen...
Åh, skønt.
Mor.
- Du laver de der skøre grimasser igen. - Nej, jeg gør ej.
Du laver de der grimasser, skat.
- Behøver du at læse ved bordet? - Ja.
Ikke så store bidder, Dash.
Bob, hjælper du rovdyret med at skære kødet i stykker?
Dash, vil du fortælle din far om, hvad der skete henne i skolen?
- Vi dissekerede en frø. - Dash var på inspektørens kontor igen.
- Godt. - Nej, Bob, det er skidt.
- Hvad? - Dash var på inspektørens kontor igen.
- Hvad? Hvorfor? - Ingenting.
Han lagde en tegnestift på lærerens stol midt i timen.
Ingen så mig. Ikke engang på videobåndet.
De filmede dig og alligevel slap du godt fra det?
Du må have haft drøn på. Hvor hurtigt løb du?
- Vi opmuntrer ikke til den slags. - Jeg spurgte, hvor hurtigt han...
Skat.
Først bilen, og nu skal jeg også betale for bordet...
Hvad er der sket med bilen?
Jeg henter en ny tallerken.
Violet? Hvordan gik skolen?
- Intet at rapportere. - Du har ikke rørt din mad.
- Jeg har ikke lyst til forloren hare. - Men det er restemad-aften.
Vi har steg, pasta... Hvad kunne du tænke dig?
- Tony Rydinger. - Hold mund.
- Men det kunne du. - Jeg sagde: Hold mund, din lille mide.
- Men det passer. - Vi råber ikke ved bordet.
- Skatter. - Børn. Hør efter, hvad jeres mor siger.
Hun ville spise det, hvis det var forloren Tony.
Så er det nok.
Stop det.
- Nu skal du få, din lille gnom. - Ikke løbe her i huset.
Sæt jer.
- Ingen kraftfelter. - Det var dig, der begyndte.
Sæt jer så ned.
Violet.
"Simon J. Paladino...
MAND FORSVUNDET
...advokat for superheltes rettigheder, er forsvundet."
- Laserbeam. - Bob. Gider du ikke lige deltage lidt?
Gør noget. Stå ikke bare der.
- Jeg har brug for, du griber ind. - Griber ind?
Okay. Jeg griber ind.
Violet, giv slip på din bror.
Hallo?
Så luk dog op.
- Hej, Lucius. - Hej, Speedo. Helen, Violet, Jack-Jack.
- Jeg troede, du havde lagt mig på "is". - Den har jeg aldrig hørt før.
Lucius.
- Jeg elsker, når det splintrer. - Vi ses senere.
- Hvor skal I to hen? - Det er onsdag.
Bowlingaften. Du må hilse Honey fra mig, Lucius.
Det skal jeg nok. Hej, Helen. Hej, unger.
Tro ikke, du slipper for at tale om din tur på inspektørens kontor.
Din far og jeg diskuterer det senere.
Der er også andre børn, der bliver sendt ned på kontoret.
Andre børn har ikke superevner.
- Det, der er helt normalt for dig... - Hvad ved du om det normale?
Hvad ved nogen i familien om, hvad der er normalt?
- Vent nu lige, unge dame. - Vi spiller det. Jeg vil være normal.
Den eneste normale her er Jack-Jack, og han går stadig med ble.
Han er heldig.
Jeg mener, fordi han er normal.
Så nu var jeg totalt på spanden.
Et zap mere af strålen, så skulle jeg have mig en gravsten.
Det lykkedes mig at søge dækning. Hvad gør Baron von Grufuld?
Går i gang med en enetale.
Går i gang med en forberedt tale om, hvor svag jeg er i forhold til ham.
Hvor uundgåeligt mit nederlag er. Hvordan verden snart vil være hans.
Ævler løs.
Manden har mig på et sølvfad, alligevel holder han ikke op.
- ...tre Municiberg, vi har en 23-56... - 23-56, hvad er det?
- Røveri? - Det her er for sølle.
- Skal vi fange en røver? - Nej.
Jeg vil hellere ud og bowle.
Hør, hvad nu hvis vi rent faktisk gjorde det, vores koner tror, at vi gør?
Bare sådan for hyggens skyld.
Han er ikke alene. Ham den tykke er der stadig.
De sidder og snakker.
- Hvad laver vi her, Bob? - Vi beskytter folk.
- Ingen har spurgt os. - Vil du have en invitation?
Det ville jeg gerne, ja. Vi sniger os ud og leger helte, og...
- Kan du huske Laserbeam? - Der stod lige noget om ham i avisen.
- Han kunne ikke tilpasse sig. - Hvornår har du sidst set ham?
Jeg ser ikke nogen fra gamle dage, Bob. Kun dig.
- Og vi løber en stor risiko. - Kom nu.
Det var sjovt første gang, men hvis vi bliver ved...
- En melding om brand ved... - En brand. Vi er tæt på.
- Ja. - Vi ender med at blive taget.
En brand. Ja.
- Var det dem alle sammen? - Ja.
- Det skal det også være. - Kan du ikke slukke den brand?
Jeg kan ikke lave et lag, der er tykt nok. Det fordamper.
- Hvad betyder det? - At det er varmt.
- Jeg er dehydreret. - Er du løbet tør for is?
Du kan da ikke løbe tør. Brug vandet i luften.
Der er ikke noget. Hvad er din undskyldning? Løbet tør for muskler?
Jeg kan ikke smadre væggene. Bygningen bliver svagere.
- Den ramler ned i hovedet på os. - Jeg sagde, vi skulle bowle.
Okay. Hold dig tæt på mig. Det her bliver rigtig varmt.
Åh, nej.
Det sker ikke det her.
- Vi ligner et par uduelige skurke. - Du kan trække vand ud af luften.
Stands.
- Jeg er tørstig. - Jeg sagde: Stands.
Jeg tager bare et glas vand.
- Du har fået et glas vand. Godt... - Okay. Stands.
Det er politiet.
Det var alt for tæt på.
Det er sidste gang, vi gør det her.
Kan du bekræfte, at du ønsker at skifte mål? Skifter.
Tro mig. Det her er den mand, han har ledt efter.
- Jeg troede, du kom hjem inden elleve. - Jeg sagde lidt senere.
Jeg gik ud fra, hvis du overhovedet kom, at det ville være "senere".
Jeg er hjemme, okay?
Er det en stump mursten?
Det var bare en smule motion. For at holde formen.
Du ved, hvad jeg mener. Vores identitet kan blive afsløret igen.
- Bygningen var faldet sammen alligevel. - Hvad?
Har du væltet en bygning?
Der var ild i den. Den var sjusket bygget.
Sig ikke, du har aflyttet politiradioen igen?
Jeg gjorde samfundet en tjeneste. Er det en dårlig ting?
Det er en dårlig ting, Bob.
At skulle flytte igen, så du kan genopleve fortiden er en dårlig ting.
At genopleve fortiden er bedre end at fortrænge den.
Jo. Det er det. Men det her, vores familie,
er det, der sker lige nu, Bob. Og du går glip af det.
Jeg fatter ikke, at du ikke vil med til din egen søns afgangsfest.
Det er ikke en afgangsfest. Han rykker op fra 4. til 5. klasse.
- Det er en ceremoni. - Psykotisk.
De finder på nye måder at fejre middelmådigheden på, men hvis nogen...
Det handler ikke om dig. Det er om Dash.
Vil du hjælpe Dash? Så lad ham konkurrere med de andre.
- Lad ham gå til sport. - Jeg er ikke fjenden her.
- Du kender grunden. - Fordi han ville være fantastisk.
Det handler ikke om dig.
Okay, Dash. Jeg ved godt, du lytter. Kom bare frem.
Violet? Også dig, unge dame.
Kom bare. Kom bare frem.
Alt er okay. Vi havde bare en lille diskussion.
Temmelig højlydt diskussion.
Men det okay, for det vigtigste er, at mor og jeg altid holder sammen.
- Vi vil altid stå sammen imod... - Stivnakkethed?
- "Det onde". - Undskyld, vi vækkede jer.
Der er ikke noget galt. Gå i seng igen.
- Godnat, mor. Godnat, far. - Godnat.
Faktisk, så burde vi alle gå i seng.
Erstatningskrav på policenumre 1-5-8, 1-8-3...
Har du ikke fået fat i ham endnu? Men hvor er han?
Hr. Huph vil gerne se dig på sit kontor.
- Nu? - Nu.
Sæt dig, Bob.
Jeg er ikke tilfreds, Bob. Ikke tilfreds.
- Spørg mig hvorfor. - Okay. Hvorfor?
Hvorfor hvad? Vær specifik, Bob.
- Hvorfor er De ikke tilfreds? - Dine kunder gør mig utilfreds.
- Har De fået nogle klager? - Klager kan jeg klare.
Hvad jeg ikke kan klare, er dine kunders uforklarlige indsigt
i Insuricares interne procedurer. De er eksperter. Eksperter, Bob.
Udnytter hvert et smuthul, forcerer enhver forhindring.
De underminerer bureaukratiet.
- Har jeg gjort noget ulovligt? - Nej.
- Skal vi ikke hjælpe vores kunder? - Loven kræver, at jeg svarer nej.
- Men vi skal hjælpe folk. - Vi skal hjælpe vores folk.
Startende med vores aktionærer, Bob. Hvem hjælper dem, måske?
Du ved, Bob, et firma...
Er som et kæmpestort ur.
...er som et kæmpestort... Ja. Nøjagtig.
Det fungerer kun, hvis alle de små tandhjul arbejder sammen.
Et ur er nødt til at være rent, velsmurt i værket, og stramt trukket op.
De bedste ure har juvel-gangværker, tandhjul der kan samarbejde.
Det er en metafor. Ved du, hvad jeg mener med samarbejdende tandhjul?
Bob?
Bob? Se på mig, når jeg taler til dig, Parr.
- Manden derude har brug for hjælp. - Du skal ikke skifte emne.
- Vi diskuterer din indstilling. - Han bliver overfaldet.
- Godt han ikke er kunde her. - Jeg kommer straks.
Du går ingen steder, eller du er fyret.
Luk den dør.
Kom herhen, nu.
Jeg er ikke tilfreds, Bob. Ikke tilfreds.
- Nu slap han væk. - Godt det samme.
Du var så tæt på at miste dit...
Dr. Bergin bedes omgående gå til operationsstue 7-22.
- Hvad så? - Han overlever.
- Jeg er fyret. - Tror du?
- Hvad skal jeg sige? - Ikke noget du ikke har sagt før.
- Han var i fare. - Der er altid en i fare.
Jeg måtte gøre noget.
Hver gang du siger de ord, betyder det ballade for mig.
Og mange af skatteydernes penge.
- Jeg ved det. - Vi må betale for firmaets tavshed.
Vi må betale for skaderne, genhuse din familie.
Det bliver sværere for hver gang. Penge, penge.
Vi kan ikke blive ved sådan her. Vi værdsætter det du gjorde før i tiden,
men den tid er forbi. Fra nu af må du klare dig selv.
Måske kunne jeg godt genhuse jer, du ved, for gammelt venskabs skyld.
Det kan jeg ikke byde min familie. De er faldet så godt til.
Jeg finder på noget. Ellers tak.
Pas godt på dig selv.
Hvad venter du så på?
Det ved jeg ikke. Et eller andet vildt, tror jeg.
Det gør jeg også, knægt.
MEDARBEJDERHÅNDBOG
STÅ STILLE
"Stå stille"?
Identitet: Hr. Utrolig.
Rummet er skannet, afspiller besked.
Goddag, hr. Utrolig. Ja, vi ved, hvem du er.
Bare rolig, vi vil ikke afsløre din hemmelighed.
Mit navn er Mirage. Vi har noget til fælles.
Ifølge regeringen, er vi begge to ikke-eksisterende.
Hør godt efter, da denne besked er fortrolig og ikke vil blive gentaget.
Jeg repræsenterer en tjeneste under regeringen,
som designer eksperimentel teknologi,
og vi har brug for dine enestående færdigheder.
Der er sket noget på vores testanlæg.
- Skat. - Hvad?
- Så er der mad. - Okay.
...indenfor et afgrænset område,
truer den med at gøre uerstattelig skade på sig selv og på vores anlæg,
og bringe udstyr for millioner af dollars i fare...
- Er der nogen derinde? - Det er fjernsynet.
På grund af sagens følsomme natur...
- Sluk for det. Vi skal til at spise. - Jeg kommer lige om lidt.
Indvilliger du, vil dit honorar være tre gange din nuværende årsløn.
Ring til nummeret på kortet. Stemme-id vil garantere sikkerheden.
Superne er ikke væk, hr. Utrolig. Du er her stadig.
Du kan stadig udrette store ting.
Eller nøjes med at lytte til politiradioen. Dit valg.
Du får et døgns betænkningstid. Tænk over det.
Denne besked vil nu selvdestruere.
Du er en meget distræt mand.
Er jeg? Det er altså ikke med vilje.
Jeg ved, du savner at være en helt, og dit arbejde er frustrerende.
Du skal vide, hvor meget det betyder for mig, at du knokler med det hver dag.
- Skat? Angående arbejdet? - Ja?
- Der er sket noget. - Hvad?
- Firmaet... - Hvad?
Firmaet vil sende mig på en konference.
Udenbys. Så jeg skal være væk et par dage.
De har aldrig sendt dig på en konference før. Det er jo godt, ikke?
Ja.
Der kan du se. De har endelig fået øjnene op for dine evner.
- Du stiger i graderne. - Ja.
- Skat, det er vidunderligt. - Ja.
Hallo?
Du taler med hr. Utrolig.
Jeg er klar.
Omnidroide 9000 er en tophemmelig prototype kamprobot.
Kunstig intelligens gør den i stand til at løse ethvert problem,
den bliver konfronteret med. Og uheldigvis...
Den blev klog nok til at spørge, hvorfor den skulle parere ordrer.
Den er løs i junglen, og er en trussel mod anlægget her.
Vi var nødt til at evakuere alt personale fra øen.
Hvordan rykker jeg ind?
Dens forsvarssystem nødvendiggør et udspring fra 5000 fods højde.
Dens kamufleringsevner gør den vanskelig at spore.
Vi er dog temmelig sikre på, at den er på den sydlige del af øen.
En ting til. Den repræsenterer en betydelig investering.
Jeg lukker den ned uden at totalskade den.
Du er sandelig hr. Utrolig.
Jeg advarer dig. Robotten er i stand til at lære.
Når du bekæmper den, forøges dens viden om, hvordan den kan besejre dig.
Luk den ned, hurtigt. Ikke smadre den.
- Og lad være med at dø. - Fint. Tak.
Showtime.
Min ryg.
Forbløffende. Vi må hente ham ind igen.
Meld alt klart, og inviter ham på middag.
Du skal bevare en positiv tone.
Ros ham. Få ham til at føle, at vi værdsætter hans færdigheder.
- Er jeg for fin i tøjet? - Nej, tværtimod, du ser ret godt ud.
- Jeg går ud fra, at vores vært vil... - Jeg beklager.
Han spiser ikke med os i aften. Han håber, du vil forstå det.
Ja. Jeg kan normalt bedst lide at vide, hvem jeg arbejder for.
Han foretrækker en vis grad af anonymitet.
Det burde du da sagtens kunne forstå.
Der er en lille ting, der undrer mig. Af alle steder man kan slå sig ned...
På en vulkan-ø? Han er tiltrukket af styrke. Det er jeg også.
- Det er en svaghed, vi har til fælles. - Det virker bare lidt ustabilt.
Jeg foretrækker at tænke på det som misforstået.
Det er vi vel alle?
Vulkansk jord er noget af det mest frugtbare.
Alt, hvad du ser på bordet, er dyrket lige her.
- Hvad siger du, går det an? - Alt, hvad jeg ser, er lækkert.
KOM I FORM
- Åh, nej. - Skynd dig, skat.
Eller du kommer for sent på arbejde.
- Hav en dejlig dag, skat. - Tak.
- Hjælp kunderne, stig i graderne... - Scor kassen.
Alt det der.
- Har De en aftale? - Jeg er en gammel ven. Jeg kom bare...
- Der er ingen adgang uden... - Gå hen og tjek det elektriske hegn.
Hvad er der? Hvem er du?
Min gud, hvor er du blevet tyk. Kom, kom.
Det går faktisk ganske godt. Min gud, jeg klager ikke.
Det er bare ikke det samme. Overhovedet ikke det samme.
Har du ikke lige været i nyhederne? Et show i Prag?
Milano, darling. Milano.
Supermodeller. Der er intet super ved dem.
Spolerede, stupide, små stankelben
med deres trutmunde, der kun tænker på sig selv.
Og jeg, der designede for guder.
Måske kommer du med en udfordring? Jeg blev overrasket over, at du ringede.
E, Jeg skal bare have den her lappet.
Det er megavæv. Forældet, men meget slidstærkt.
Og du har revet hul i det. Hvad har du dog lavet, Bob?
Sort superheltearbejde?
Det må være sket for lang tid siden.
Det er en håbløs dragt, darling.
Du kan ikke gå omkring i den. Jeg tolererer det ikke.
- For femten år siden måske, men nu? - Men du har selv designet den.
Jeg ser mig aldrig tilbage. Det forstyrrer mig i nuet.
Du må have en ny dragt. Den ting er sikker.
Hvor skulle jeg få fat i sådan en henne?
Det er umuligt. Jeg har alt for travlt.
Spørg mig nu, før jeg kommer til fornuft.
Vent lige. Du siger, du vil lave mig en ny dragt?
Du presser mig, darling, men så lad gå da.
- Den skal være dristig. Dramatisk. - Ja.
- Heroisk. - Noget klassisk, som Dynamitmand.
Han havde et sejt look. Den kappe og de støvler...
Ingen kappe.
- Er det ikke noget, jeg bestemmer? - Kan du huske Orkanmand?
Høj fyr, kunne lave storme. Rar mand, god ved børn.
- Hør nu, E... - Den 15. november, 1958.
Alt gik godt, endnu en dag var reddet, da hans kappe hang fast i et missil.
Orkanmand var ikke den skarpeste kniv i...
Stratopigen.
23. april, 1957. Kappe suget ind i flyturbine.
Du kan ikke generalisere på den måde...
Metamand. Elevator. Dynamitmand, hang fast ved start.
Splashdown, suget ned i en malstrøm. Ingen kappe.
Nå, gå nu, din nye dragt vil være færdig inden din næste mission.
Du ved, det er slut med heltearbejde.
Ligesom jeg er, Bob. Men vi er her stadig.
E, jeg skal bare have dragten her lappet. Af sentimentale årsager.
Fint. Så ordner jeg også den håbløse dragt.
- Du er den bedste af de bedste, E. - Det ved jeg, darling. Det ved jeg.
Du skal ikke tage den, skat, jeg tager den.
- Hallo? - Vi har en ny mission til dig.
- Hvornår kan du være her? - I morgen tidlig.
- Så ses vi. - Hej.
Hvem var det, skat? Kontoret?
Endnu en konference. Kort varsel, men du ved, pligten kalder.
- Bob? - Ja, hvad er der, skat?
- Hav en god tur. - Tak, min skat.
- Jeg ringer, når jeg er der. - Jeg elsker dig.
- Så højt. - Jeg elsker også dig.
De hører den automatiske kaptajn.
En champagnecocktail mere?
- Ja, bare hæld op. Tak. - Det var så lidt.
Der er 28 grader på Nomanisan-øen. Perfekt vejr til at flyve.
Spænd venligst Deres sikkerhedssele. Vi begynder indflyvningen.
- Goddag, hr. Utrolig. Flot dragt. - Tak.
Rart at være her igen, Mirage.
Du bliver briefet om din næste mission i konferencerummet klokken to.
- D-fløjen, lokale A-113. - Klokken to. Forstået.
Hej så længe.
Edna.
- Jeg vil gerne tale med Edna, tak. - Det er Edna.
- E? Det er Helen. - Helen hvem?
Helen Parr? Du ved...
Elastipigen?
Darling. Hvor er det lang tid siden, efter alle de år, så længe.
Det er lang tid siden. Hør her.
Der er kun et menneske, Bob ville betro at lappe sin superdragt. Dig.
Ja, pragtfuld, ikke? Meget bedre end den grufulde pyjamas, han gik med før.
De er alle sammen klar. Hvornår kommer du ud og ser?
- Jeg ringer for... - Få mig ikke til at tigge.
- Det ved du godt, jeg ikke gør. - Tigge, nej, jeg ringer om den dragt.
Om Bobs dragt. Jeg ringer om Bobs dragt.
Du er her om en time, darling. Jeg insisterer, okay? Okay. Vi ses.
Den er større.
Den er værre.
Mine damer og herrer, den er for meget for hr. Utrolig.
Den er langt om længe klar.
Jeg måtte igennem ikke så få supere for at gøre den værdig til at møde dig,
men den var ikke god nok.
Efter du smadrede den sidste, måtte jeg lave nogle seriøse ændringer på den.
Det var vanskeligt, men du er det værd.
Jeg mener, trods alt, er jeg din største fan.
- Buddy? - Mit navn er ikke Buddy.
Og det er heller ikke Utroligdreng.
Det løb er kørt. Alt hvad jeg ville, var at hjælpe dig.
Jeg ville jo bare hjælpe. Og hvad var det, du sagde til mig?
Flyv hjem, Buddy. Jeg arbejder alene.
Det ødelagde mit liv. Men jeg lærte en vigtig ting af det.
Man kan ikke stole på nogen.
Især ikke sine helte.
Jeg skulle have behandlet dig bedre. Det er jeg ked af.
Se? Nu respekterer du mig, fordi jeg er en trussel.
Det er sådan det fungerer.
Der er mange lande, der gerne vil have respekt.
Og de vil betale kassen for at få det.
Hvordan tror du, jeg blev rig? Jeg opfandt våben.
Nu har jeg et våben, som kun jeg kan besejre. Når jeg slipper det løs...
Din snedige hund. Du fik mig til at holde enetale.
Det er da løgn.
Det er stort, ikke? Nulpunktsenergi.
Jeg har gemt de bedste opfindelser til mig selv.
Er jeg god nok nu?
Hvem er nu super? Jeg er Syndrom. Dit nemesis og dit...
Åh, genialt.
Okay, prøv at smage på den her, Karl Smart.
Laserbeam.
"Kronos?"
Livsskanning negativ. Hr. Utrolig elimineret.
Det her projekt har fuldkommen konfiskeret mit liv, darling.
Opslugt mig, som kun heltearbejde kan. Det bedste, jeg har lavet indtil nu.
Enkelt, elegant, og dog dristigt. Du dør.
- Jeg er bare... - Jeg lavede Bobs dragt,
og den blev så gudeskøn, at jeg måtte fortsætte.
Det er dejligt at se dig, men jeg aner ikke, hvad du taler om.
- Jeg er bare... - Ord er ubrugelige.
Der er for meget af det, darling. Derfor vil jeg vise dig mit værk.
Det er derfor, du er her.
Edna Mode.
Med gæst.
Kom. Sid ned.
- Mælk og sukker? - Ja, tak.
- Jeg startede med den lille. - Startede?
Jeg lavede et snit med plads til fri bevægelse.
Stoffet er meget behageligt for ømfindtlig hud.
Og kan desuden modstå temperaturer på over 500 grader.
Fuldkommen skudsikker.
Og maskinvaskbar. Det er en ny egenskab.
Hvad har du tænkt dig, vores barn skulle komme ud for?
Det aner jeg da virkelig ikke, darling. Lykken tilsmiler den velforberedte.
Jeg kender ikke babyens evner, så jeg sørgede for det basale.
- Jack-Jack har ingen superevner. - Ikke?
Men han vil se skøn ud alligevel.
Jeres drengs dragt er designet til at kunne klare enorm friktion,
uden at overophede eller blive slidt. En nyttig egenskab.
Jeres datters dragt var drilsk.
Jeg lavede et slidstærkt materiale, som bliver usynligt, når hun gør.
Din dragt kan strækkes lige så langt som du selv, uden at gøre skade på dig selv,
og stadig bevare sin form.
Praktisk talt uforgængelig...
...alligevel florlet som ægyptisk bomuld.
Og hver dragt er forsynet med en sporingsanordning,
der giver dig koordinaterne på den, der bærer den, ved et tryk på en knap.
Nå, darling? Hvad siger du så?
Hvad siger jeg så? Bob har trukket sig tilbage. Ligesom jeg har.
Vores familie er gået under jorden.
Du hjælper ham med at lave superheltearbejde bag min ryg?
Det troede jeg, du vidste, darling.
Hvorfor skulle han have hemmeligheder for dig?
Det skulle han heller ikke. Ville ikke. Har ikke.
Mænd i Bobs alder er ofte ustabile.
Har tendens til svaghed.
- Hvad er det, du siger? - Har du styr på, hvor han er?
- Selvfølgelig. - Har du styr på, hvor han er?
- Vi har mistet kontakten. - Kom så.
Er du okay? Hvad skete der?
Undersøger området. Skifter. Fortsætter søgningen...
KODEORD
Ø-OPERATIONER
- Insuricare. - Det er Helen Parr.
Bob Parr er min mand. Jeg tænkte, om De kunne give mig
nummeret på det hotel, han bor på? Det nummer jeg har, er forkert.
- Mr. Parr er ikke længere ansat her. - Hvad mener De?
Han er på forretningsrejse. En konference.
Hans kontrakt blev annulleret for to måneder siden.
Du ved altså ikke, hvor han er.
Vil du gerne finde ud af det?
SØG: ELASTIPIGEN
OPHOLDSSTED: UKENDT
SØG: FROZONE OPHOLDSSTED: KENDT
ELIMINERET
OMNIDROIDE v.10
OPERATION KRONOS FASE: 1
FASE 2, FASE 3
PROJEKT KRONOS NEDTÆLLING
TIL AFFYRING MINUTTER, SEKUNDER
Hvor er jeg dog en idiot.
Jeg lod det her ske.
Den nye sportsvogn, styrketræningen, de lyse hår, løgnene.
Ja, han vil genopleve fortiden.
Og nu mister jeg ham. Hvad skal jeg gøre?
Hvad sidder du der og taler om?
Du er Elastipigen. Min gud, nu tager du dig sammen.
Hvad skal du gøre? Er det et spørgsmål?
Vis ham, du ikke har glemt, at han er hr. Utrolig,
og mind ham så om, hvem du er.
Du ved jo, hvor han er. Af sted. Løs problemet. Kæmp. Vind.
Og ring, når du er tilbage, darling, jeg nyder dine besøg.
Der er masser af rester, I kan varme.
Sørg for, at Dash laver sine lektier. Jer begge to, I holder jeres sengetid.
Jeg er tilbage i nat. Sent. Du kan godt klare det så længe, kan du ikke?
Ja. Men hvorfor skal jeg det?
Det er ikke noget. Et lille problem med far.
Du mener, far har problemer, eller far er problemet?
Jeg mener, enten har han problemer, eller også så får han det.
Hvad er det? Hvor har du den fra, mor?
Har du lavet en ny dragt? Er de til os?
Får vi alle seje dragter?
Dash, du kommer herind igen nu.
Hej, Sam. Tak fordi du ringer tilbage.
Jeg ved, det er kort varsel, men jeg håbede, jeg kunne få dig til...
Hvad er det her? Se. Jeg er "Dash".
- Og "Dash" er sej. - To sekunder.
- Få den dragt af, inden nogen ser dig. - Men du pakker en magen til.
- Skjuler du noget for os? - Jeg taler i telefon...
- Dash. - Det er din. Lavet specielt til dig.
- Hvad sker der her? - I kommer ikke med. Jeg skal pakke.
Hvorfor skulle den være så speciel?
Det ved jeg ikke. Hvorfor ville mor skjule den?
Sam, jeg ringer om den tjeneste, du skylder mig.
- Hvad skal du bruge? - Et fly. Hvad har du, der er hurtigt?
Lad mig nu se.
Ø-kontroltårn. India Golf niner-niner checker in.
Anmoder om landingstilladelse.
Ø-kontroltårn. Dette er India Golf niner-niner,
anmoder om vektorer til indflyvning, skifter.
Rolig, Helen, rolig, min pige.
Du overreagerer. Alting er fint. De holder bare kaffepause.
Alle på samme tid. Ja.
De, min herre, er i sandhed hr. Utrolig.
Jeg gjorde ret i at forgude dig. Jeg vidste, du var sej, men at snyde sonden
ved at gemme sig under skelettet af en anden super? Åh, mand.
Jeg flipper stadig helt ud over det.
Men så skulle du absolut ødelægge billedet.
Jeg mener, hr. Utrolig tilkalde hjælp? "Hjælp mig, hjælp mig."
Lamt.
- Okay, hvem kontaktede du? - Jeg ved ikke, hvad du taler om.
Jeg refererer til i går nat klokken 23.07,
da du snusede omkring. Du udsendte et sporingssignal.
Jeg vidste ikke noget om den sporingsanordning.
FARE
Og nu er der et statsejet fly, der anmoder om landingstilladelse.
- Hvem kontaktede du? - Jeg har ikke bedt om et fly.
Afspil anmodningen.
- India golf niner-niner checker ind. - Helen.
Du kender altså de her mennesker.
Så vil jeg sende dem en lille hilsen.
- Violet. - Det er ikke min skyld.
Dash stak af, og du bebrejder mig det.
Det er løgn. Du sagde, "Mor har gang i noget, og vi må finde ud af hvad."
- Det er ikke min skyld. - Hundrede procent, kun din idé.
Vent nu lige. Så er Jack-Jack alene?
- Vi fandt da en babysitter. - Vi hyrede en, mor.
- Det kunne vi aldrig finde på. - Tusind tak.
Okay, men hvem blev det så?
De skal ikke bekymre Dem om noget som helst.
Jeg kan babysitte i søvne. Jeg har lært førstehjælp,
- og jeg har flotte diplomer. - Kari.
Jeg har Mozart med, til når han sover,
og ifølge flere eksperter, gør Mozart babyer klogere.
Kari...
De behøver ikke at lytte, for de sover jo.
Mine forældre spillede ikke Mozart,
og halvdelen af tiden fatter jeg ikke, hvad de snakker om.
Kari, jeg er ikke særlig tryg ved det her.
Jeg vil betale dig, men jeg vil ringe efter en professionel.
Det er ikke nødvendigt. Jeg kan klare hvad som helst, den lille kan finde på.
Kan jeg ikke også, lille pussi nussi?
Hvem kan klare det?
India Golf niner-niner transmitterer på nødfrekvens. Afbryd angrebet.
Afbryd angrebet.
- Venligtsindet... - Stands missilerne.
- Jeg vil gøre hvad som helst. - For sent. Femten år for sent.
LØFTERAKET
...syd-sydvest for jeres position. 10.000 fod, kurs øst.
Violet, du må lægge et kraftfelt omkring flyet.
Vi må ikke bruge vores evner.
Nej. Men lyt til, hvad jeg siger nu.
Afbryd angrebet, afbryd angrebet.
- Mor? - Violet.
India Golf niner-niner, missil har lock-on. Afbryd, der er børn om bord.
- Der er børn om bord. - Nej.
- Lav et kraftfelt! - Jeg har ikke lavet så stort et felt.
Gør det nu.
Afbryd angrebet.
Klar til landing.
- Mor. - Tag det roligt, begge to.
Nu skal jeg sige, hvad vi ikke gør.
Vi går ikke i panik, vi... Pas på.
- Hvis idé var det her? - Hvad skal vi gøre?
Vi er døde.
- Det eksploderede. - Vi overlevede, men vi er døde.
Hold så op.
Vi skal ikke dø. Nu har I begge to at tage jer sammen,
ellers vanker der en måneds stuearrest.
Er det forstået?
Vi har fået melding om en fuldtræffer. Målet er elimineret.
Du kommer over det.
Så vidt jeg husker, vil du også helst "arbejde alene".
Slip mig fri. Nu.
- Eller hvad? - Eller jeg knuser hende.
Det lyder ikke som din stil. Men så gør det dog.
Det bliver nemt. Som at knække en tændstik.
Vis mig det.
Jeg vidste, du ikke kunne gøre det.
Ikke engang, når du ikke har noget at miste.
Du er svag.
Og jeg vil ikke lege med dig mere.
Det var kortrækkende missiler. Den vej er det bedste bud.
Vil du svømme hen imod dem, der prøvede at dræbe os?
- Ja, hvis det bringer os i land. - Skal vi svømme derind?
Jeg vil have, at I stoler på mig.
Hvor er du dygtig.
Jeg er så stolt af dig.
Tak, mor.
Jeg tror, jeres far er i knibe.
Hvis du ikke ved det, er vi heller ikke helt på toppen.
Jeg går ud og leder efter ham. Du har kommandoen, til jeg kommer igen, Violet.
- Hvad? - Du hørte det godt.
Tag de her på. Jeres identitet er jeres mest værdifulde ejendel.
Beskyt den.
Hvis noget skulle gå galt, så brug jeres evner.
- Du sagde, vi aldrig... - Jeg ved, hvad jeg sagde.
Kan I huske skurkene i de tv-serier, I altid plejede at se lørdag morgen?
Ser I, de her folk er ikke som de skurke.
De her folk vil ikke holde sig tilbage, bare fordi I er børn.
De vil dræbe jer, hvis de får chancen.
I må ikke give dem den chance.
- Mor? - Violet, jeg stoler på dig.
- Der er noget... - Jeg stoler på dig. Vær stærk.
Dash, hvis noget skulle gå galt, skal du løbe, lige så hurtigt du kan.
- Lige så hurtigt jeg kan? - Lige så hurtigt du kan.
Bliv herinde, og pas godt på hinanden. Jeg er tilbage i morgen tidlig.
Mor.
Mor, jeg er ked af det, der skete på flyet.
Jeg ville gerne hjælpe, da du bad mig om at... undskyld.
Det var ikke din skyld. Det var ikke rimeligt, jeg krævede så meget af dig.
Men tingene er anderledes nu.
Tvivl er en luksus, vi ikke kan tillade os længere, skat.
Du er stærkere, end du er klar over.
Du skal ikke tænke så meget. Og bare rolig.
Hvis den tid kommer, vil du vide, hvad du skal.
Det ligger til familien.
Han er ikke svag. At du ved det.
Hvad?
At værdsætte liv er ikke en svaghed.
Hvis du snakker om det, der skete i forhørslokalet,
- havde jeg situationen under kontrol. - At lade hånt om det er ikke en styrke.
Hør, jeg vidste han bluffede, skat, okay?
Jeg vidste, han ikke kunne gøre alvor af...
Næste gang du gambler, så sats dit eget liv.
En raket?
Nå, ikke at det her ikke er sjovt, men jeg vil kigge mig lidt omkring.
Hvad tror du, vi har gang i her? Tror du, vi er på ferie?
Mors og fars liv er måske i fare.
Eller værre - deres ægteskab.
Deres ægteskab?
Så skurkene prøver på at ødelægge mors og fars ægteskab?
Åh, bare glem det. Du er så barnlig.
- Jeg kigger mig lidt omkring. - Mor bad os blive her.
Jeg går da ikke uden for hulen.
Sejt.
Modtaget, klar til affyring.
- Violet. - Hvad har du dog gjort?
E.T.A. To-niner, skifter.
T.C.I. I gul tilstand. Status normal.
NIVEAU A1
Reagerer ikke på I.F.F.
I.R.C.M. Viser negativ.
FORSYNINGSNET
- Bob. - Hvad?
Jeg sagde ikke noget.
Identifikation, tak.
- Violet. Kom. - Hvad?
- Den kan tale. - Hvad?
Den der.
Stemmenøgle ukorrekt.
- "Stemmenøgle"? - Stemmenøgle ukorrekt.
Vent nu lige.
- Hvad skal vi gøre? - Løbe.
- Jamen, hvorhen? - Væk herfra.
Ulovlig indtrængen.
- Der er ikke meget tid. - Nej, der er ikke.
Faktisk er der ingen tid.
- Vent... - Hvad vil du her?
Hvad vil I gøre for at nedbryde mig? Hvad mere kan I tage fra mig?
Din familie overlevede styrtet.
- De er her på øen. - De er i live?
- Helen? - Hallo.
De må så være fru Utr...
- Hun ville hjælpe mig med at flygte. - Nej. Det er det, jeg er i gang med.
Giv slip, dit usle, løgnagtige, utro, kryb.
Hvorfor skulle jeg bedrage en perfekt kvinde?
- Er det mig, du mener nu? - Hvor er børnene?
- De har vist udløst alarmen. - Hvad?
- Vagterne er sendt ud i junglen. - Nu er vores børn også i fare?
Hvorfor tog du dem med?
De sneg sig om bord. Jeg bryder mig ikke om den tone.
- Tror du, de er supere? - Dash, husk nu, hvad mor sagde.
- Hvad? - Ingen snak der.
- Bliv der. Stands. - Dash, løb.
- Hvad? - Løb.
- De er supere. - Fang drengen.
Kom så frem.
Jeg er i live. Ja.
Jeg burde have fortalt dig, jeg var blevet fyret.
- Jeg ville ikke bekymre dig. - Du ville ikke bekymre mig?
Og nu flygter vi for livet gennem en jungle?
Du insisterer på at skændes, men jeg er bare glad for, at du er i live.
Jeg ved, du er her, lille Frøken Forsvindingsnummer.
Du kan ikke gemme dig for mig.
- Der er du. - Hov.
Du rører ikke min søster.
- Hvordan gør du det der? - Ved det ikke.
Hvad du end gør, så bliv ved.
Mor. Far.
Børn.
I er uskadte.
- Vi var bekymrede. - Jeg troede ikke, jeg fik jer at se.
Jeg elsker dig.
Time-out.
Hvad har vi her? Ens uniformer?
Åh, nej. Elastipigen?
Du giftede dig med Elastipigen?
Og I har haft travlt.
Det er en hel familie af supere.
Jeg har vist fået jackpot.
Det er bare for godt.
- Rumskibets unikke design... - Der har ikke været nogen dødsfald...
Kom nu. I må da indrømme, at det er stort.
Det er ligesom en film. Robotten vil rejse sig på dramatisk vis,
sprede kaos. Horder af skrigende mennesker.
Og netop som alt håb synes ude, kommer Syndrom og redder dagen.
Jeg bliver en større helt, end du har været.
Mener du, du har myrdet rigtige helte, for at du kunne lade som om, du er det?
Jeg lader ikke som om. Vandt jeg måske ikke over dig?
Og jeg gjorde det uden dine berømte talenter, dine åh-så-specielle evner.
Jeg skal give dem den mest spektakulære heltedåd, de har set.
Når jeg bliver gammel, sælger jeg mine opfindelser,
så alle og enhver kan blive superhelte.
Og når alle er super...
...er der slet ingen, der er det.
I dækning.
Åbn ild.
Den overmander hærens tanks.
Det er jeg ked af.
Det her er min skyld. Jeg har været en dårlig far.
Blind for det jeg havde. Så besat af ikke at være værdsat,
- at jeg glemte at værdsætte jer. - Far?
Ikke afbryde.
Så opslugt af fortiden, at jeg...
I er mit største eventyr, og jeg var nær gået glip af det.
Jeg sværger, jeg nok skal få reddet os ud af det her...
Jeg synes, far har gjort et imponerende fremskridt i dag,
men jeg synes, det er på tide at skifte emne nu.
Vi må tilbage til fastlandet.
Jeg så en flyhangar på vej ind.
Hvor er alle vagterne?
Kom, kom.
Hver gang de flygter, fyrer du et skud af.
Hangaren er rigtig nok, men jeg kan ikke se noget fly.
- Det går alt for langsomt. - Hvad er hurtigere end et fly?
Hvad med en raket?
- Skønt. Jeg kan ikke flyve en raket. - Det behøver du heller ikke.
Brug koordinaterne fra sidste affyring.
Vent. Jeg er sikker på, Syndrom har ændret kodeordet nu.
- Hvordan kommer jeg ind i computeren? - Sig bed om.
- Honey? - Hvad?
- Hvor er min superdragt? - Hvad?
Hvor er min superdragt?
- Jeg har lagt den væk. - Hvor?
Hvorfor vil du vide det?
Jeg skal bruge den.
Du kan godt glemme alt om at stikke af og lege helt nu.
Vi har planlagt den her middag i to måneder.
- Befolkningen er i fare. - Min aften er i fare.
Fortæl mig, hvor min dragt er. Der er tale om et højere formål.
"Et højere formål"? Jeg er din kone.
Et højere formål får du aldrig.
Løb.
Mit barn.
- Superne er vendt tilbage. - Er det Fironic?
- Fironic? - Nej, Fironics dragt ser ikke sådan ud.
Nej, nej, jeg er en ny superhelt. Jeg er Syndrom.
Okay, hold afstand.
En eller anden må jo lære den skrotbunke gode manerer.
- Er vi der ikke snart? - Vi er der, når vi er der.
Hvordan går det, skat?
Behøver jeg svare?
Børn, spænd jer nu fast, som jeg sagde.
Så er det nu, skat.
Parat, Violet? Parat?
Nu.
Det bliver en hård landing.
Den er i finanskvarteret. Hvilken frakørsel?
Traction Avenue.
- Det er til centrum. Hvad med Seventh? - Nej, ikke Seventh.
- Vi kørte forbi. - Du spurgte om vej. Jeg svarede.
- Traction. - Den fører til centrum.
Kør ud i højre bane. Drej af.
- Ikke Traction. - Du kører forbi den.
Er alle okay deromme?
- Super-duper, far. - Lad os prøve igen.
Vent her og hold jer skjult. Jeg rykker ind.
Imens jeg ser hjælpeløst til fra sidelinjen?
- Det synes jeg altså ikke. - Vent her med børnene.
Aldrig i livet. Du er min mand, og jeg følger dig. I medgang og modgang.
Jeg er nødt til at gøre det her alene.
- Er det her en leg for dig? - Nej.
- Så du bliver hr. Utrolig? - Nej.
- Hvad så? - Jeg er ikke...
- Jeg er ikke stærk nok. - Vil det her gøre dig stærkere?
- Ja. Nej. - Er det, hvad det er? Styrketræning?
Jeg vil ikke miste dig igen.
Det kan jeg ikke. Ikke igen.
Jeg er ikke stærk nok.
Hvis vi hjælper hinanden, så behøver du ikke være det.
Jeg er bange for, hvad der kan ske.
Vi er jo superhelte. Hvad skulle der kunne ske?
Violet. Dash. Nej.
Violet?
- Far. - Af sted.
- Jeg er okay, mor. Helt ærlig. - Bliv her, okay?
Frozone.
Ja.
Bob.
Hej.
En fjernbetjening.
Fjernbetjeningen styrer robotten.
- Far, kast den. - Lang bold.
Jeg har den.
Skat, ødelæg dens laserkanoner.
Jeg har dig.
Mor, jeg fik fat i fjernbetjeningen.
En fjernbetjening? Der styrer hvad?
Robotten?
Den kommer tilbage.
- Det var den forkerte. - Giv mig den.
Vi kan ikke stoppe den. Det eneste, der kan trænge igennem den...
...er den selv.
Den kommer nærmere.
- Den virker ikke. - Børn.
Der sker jo ikke noget.
- Prøv at holde den hen. - Prøv den ved siden af.
Skat.
Vent nu lige. Tryk på den knap igen.
- Nej, den anden. Den første. - Første knap, okay.
- Den kommer nærmere. - Pas på.
- Skynd jer væk. - Vi går ingen steder.
- Tryk på knappen. - Ikke endnu.
- Vent. - Hvad venter du på?
Den skal tættere på. Jeg har kun et forsøg.
Duk jer, alle sammen.
Hej, Frozone.
Nej.
Så du det? Sådan skal det gøres.
- På den gammeldags facon. - Ja. Intet slår den gammeldags facon.
Ligesom i gamle dage.
Ja, der gjorde det også ondt.
Vi har båndlagt alle Syndroms aktiver.
Hvis han så meget som nyser, står vi der med et par håndjern.
Borgerne i dette land står i gæld til jer.
- Kan vi komme frem fra skjulet? - Det må vi lade politikerne afgøre.
Jeg er blevet bedt om at garantere jer, vi vil tage os af alt det andet.
Det klarede du godt, Bob.
Hej, det er Kari.
Jeg har et spørgsmål om Jack-Jack...
Hold op. Vi sidder i en limousine.
Du har jo sat dit hår op.
- Ja, det har jeg... ja. - Det er flot til dig.
- Tak. - Det var sejt, da du kastede den bil.
Ikke nær så sejt, som da du løb på vandet.
Det var sejt, da du fangede ham skurken med din arm,
og sådan svirpede ham ind i ham den anden.
- Jeg aflytter telefonsvareren. - Fru Parr, det er mig.
Jack-Jack har det fint, men der sker nogle syrede ting her.
Det er ved at blive lidt for flippet. Hvornår kommer I hjem?
...smadret de fyre, der ville slå os ihjel.
Det har været den bedste ferie. Jeg elsker vores familie.
Jeg klarer ikke det her, fru Parr.
Sæt den ned. Stop så. I er nødt til at komme hjem.
Jeg har brug for hjælp.
Bob, hør lige det her.
Jeg ringer til politiet...
Hej, det er Kari.
Undskyld jeg flippede ud før, men jeres barn er temmelig ressourcekrævende.
Tak fordi De ringede efter afløseren.
Jeg har ikke ringet efter en afløser.
Babyen sover.
I tog min fremtid fra mig.
Jeg gør det samme for jer nu. Bare rolig, jeg bliver en god lærer.
Engageret, opmuntrende. Alt det, I ikke har været.
Og med tiden kan han måske blive en god makker.
Han slipper væk, Bob. Vi må gøre noget nu.
Hvad sker der?
- Vi må stoppe ham. Kast noget. - Jeg kunne ramme Jack-Jack.
Kast mig.
Bob, kast mig.
Nej.
Det slutter ikke her. Jeg tager din søn før eller siden.
Jeg tager din søn.
Åh, nej.
Se på mor, lille skat. Ikke kigge ned. Mor har dig.
Der er ikke noget at være bange for.
Sådan, min pige.
Vil det sige, at vi skal flytte igen?
Årh, mand.
Det var bare totalt vildt.
METROVILLE STADION
3 MÅNEDER SENERE
Altså cheerleaders til et idrætsstævne?
- Hvad gør det det godt for? - Handler det ikke om...
- Du hedder Violet, ikke? - Det er mig.
- Vi ses, Violet. - Du ser forandret ud.
Jeg føler mig også forandret. Er forandringen okay?
Forandringen er fin.
Kunne du...
- Ja? - Tror du måske, at du og jeg...
- Ja? - Du ved, tror du...
Jeg er vild med film. Jeg giver popcornene. Okay?
Øh, biffen. Sådan. Ja.
- Vent, så fredag? - Fredag.
- Kom så, Dash. - Løb.
Kom så, løb. Sæt farten op.
Løb.
Fald tilbage.
Slap af. Løb en lille smule langsommere.
- Lav et tæt løb. - Andenpladsen.
Gå efter andenpladsen.
Sådan, min dreng.
Dash, jeg er bare så stolt af dig.
Jeg vidste ikke, hvad I ville have mig til at gøre.
Jeg er Undergraveren.
Jeg er altid nedenunder jer,
og ingen er ondere end mig.
Jeg erklærer hermed krig mod fred og fordragelighed.
Snart vil hele verden skælve for mig.
DE UTROLIGE